Arra van!
Bonyolódik a helyzet.
A NETFLIX BEMUTATJA
Összezavarodtam. Azt hittem, arra van.
Nem értem. Biztos, hogy erre kell menni?
- Én téged követlek. - A csillagot kell követni.
Hagyd már azt a csillagot!
Legutóbb is csak egy hétköznapi üstököst kergettünk!
- Görögországban kötöttünk ki! - Panaszkodsz?
Nem érte meg? A strandok, Mikonosz!
Gyönyörű, izgalmas emberek...
Erre lesz. Jó érzésem van. Gyertek!
- Jó érzésem... - Ez ijeszt meg.
Még mindig abban a jászolban laknak?
- Igen. - Nem akarok pokolra jutni,
de József vehetett volna már jobbat.
- Miből? - Hát nem ácsmester?
Igen, de a legrosszabb a világon.
Egyszer kértem tőle egy asztalt.
Olyan ferde lett, hogy azzal állítottam egyenesbe a régi asztalomat.
Az komoly, hogy 30 év után még keresnünk kell?
Gáspár! Túl messze van. Lehetetlen megjegyezni.
Ezért van az, hogy csak az állatok jönnek el a bulijaikra.
Az ott Thelma!
- Thelma! Nem? Ő lenne az? - Menyhért! Kicsoda?
Nem Thelma az.
- Ki az a Thelma? - Egy római lány.
A keresztrefeszítéskor találkoztunk. Együtt akartunk menni Jézushoz.
Elhoznád Thelmát az Úr házába?
Miért ne? VIP vagyok. Az etikett szerint hozhatok plusz egy főt.
Ez családi ünnep lesz, Menyhért! Nem hozhatsz futó kalandot!
Na, de Gáspár! Észre se vennék a nagy felhajtás közepette.
Milyen felhajtás? Bensőséges együttlét lesz.
- Egy petit comité. - Ez is bosszant.
- Mi? - Hogy csak keresztelőre,
bababulira és leánybúcsúra hívnak, mint a vénlányokat.
Kezdesz ostobaságokat beszélni. Inkább menjünk!
- Megterhelő. - Micsoda?
A hosszú gyaloglás, ajándékot venni...
Ajándékot venni? Ezeket is ott szedted! Láttuk!
- Most szedted őket. - A szándék a fontos.
- A srác Isten fia! - És nem szereti a virágokat?
Csak hogy tudd, én nassolnivalót hozok a bulira. Menjünk!
- Menyhért! - Mi van?
Napkeleti bölcs vagy, nem büfé.
A sonkás-sajtos tekercsem olyan jó, hogy akár az arcodra is kennéd!
De hát zsidók! Disznóhúst hozol, de barom?
Mondtam én disznót? Sonkát mondtam!
Nem muszáj megenni, ha nem akarják.
Ott lesznek a Síva-hívők is.
- Majd ők megeszik. Menjünk! - Azok meg kik?
- Ne vitatkozz már! - Jól van!
Srácok! Túl nagy a csend.
Szégyellem, hogy meghívtam Thelmát egy ilyen lapos bulira.
A csendből ítélve tényleg lapos lehet.
- Unalmas. - Hát, akár...
- Inkább menjünk! - Nem.
- Menjünk, mielőtt meglátnak! - Nem. Bemegyünk,
és azt mondjuk, hogy csak beköszönünk, mert más terveink vannak.
- Remek! Más tervek. - Oké?
- Benne vagy, Gáspár? - Igen, rendben.
- Jól van, menjünk! - Gyertek!
- Nem szoktál kopogni? - Nyitva volt, ember!
- Nem itt tartják. - De igen.
- Nagyon sötét van. - Halló?
Meglepetés!
- A szentségit! Ez biztos fájt! - Megőrültél?
- Megijesztett! - Megütötted az államat!
- Áldd meg, Uram... - Ez meg mi?
- Ne! - Ő nem Jézus, néne!
Kurva erős vagy. Az Istenit!
Egek! Megőrültél, néne?
- Boldog szülinapot! - Nem ő az, néne!
Elég már, néne!
Hagyd abba! Szedd össze az aprított papiruszt, jó?
- Elég! - Nehéz volt.
Gyertek be! A meglepetésbulik nem kezdődhetnek későn.
Azért késtem, mert meg kellett vennem neki ezeket a gyönyörű virágokat.
- Mindenki hozott virágot? - De az enyém mindenféle színű.
- Mind színesek. - Nem.
- Mi a helyzet, három bölcs? - Szia, József!
- Kértek valamit inni? - Igen, persze.
Mi van?
- Van vizünk. - Víz?
A szomszédos vízesésből van.
Kicsi, de a kövek megtisztítják a vizet.
- Finom. - De csak víz.
Nincs bor, mert Jézus még nem tesz csodákat.
Vajon Jézus hogy bírja majd, hogy Isten fia, csodákkal meg minden?
- Megoldja. - Ó!
- Olyan cuki! - Megijesztettél!
- De tényleg az. - Beszélek vele.
Írtam egy szeretetteljes beszédet.
- Te írtad? - Nagyon kedves!
Rajzoltam is hozzá, úgyhogy érteni fogja.
- Már 30 éves, nem, József? - Harminc!
- Hogy repül az idő! - Az ott mirha?
- Megint mirhát hoztál? - Drágám!
Várjunk csak!
- Mi baj a mirhával? - Valakinek ki kellett mondania.
Az előbb a virág, most a mirha.
- Jövőre nem hozok semmit. - Nyugi, Boldi!
- Az majd jó lesz? - Én megmondtam!
- Mit mondtál meg? - Boldi!
Ne Boldizzál, jó?
- Hol itt a tisztelet? - Megváltoztál.
Mária! Ő egy király!
- És a fejébe szállt. - Ne csináld ezt, kérlek!
- Én megmondtam. - Hoztam a kaját, amit kértél.
Látjátok? Ő szeret.
- Hadd nézzem! Ugye, nem disznó? - Nagyon finom.
- Jó illata van. - Jó?
Szent szar!
Nagyon finom! Nem lehet abbahagyni.
Finom! Mi van benne?
- Ez... - Szója! Ez szója.
- Menyhért csinálta. - Szója, mi?
- Igen, szója. - Hogy csináltad?
Hát, ez egy ilyen tekercs. Benne van a nevében.
Feltekered a tésztát a szójával, és ennyi.
- Azután megsütöd. - De hogy készül a szója?
Kinek hiszel, Palmirinhának?
Őt is meghívtam. De nem mondanád el mégis?
- A szója az egyedi ízről szól. - Ne hülyéskedj!
Mondd el!
- Sosem ettem még. Finom. - Nos...
Ami engem illet... a szabadtartású szóját szeretem.
Érted? Kint a mezőn, hogy mozoghasson,
legelhessen, ihasson a patakból.
Amíg el nem éri a megfelelő kort és súlyt.
Azután levágom, elvágom a nyakát egy fejszével,
leölöm a szóját, és ennyi. Rendben?
Igen, ennyi.
Fejszével a nyakát? Nem igazán értem.
Menyhért családi titka! Érted?
Anyámtól tanultam. Ismered.
Anyukád nem disznót tartott?
- Szóját. - Csendet! Megjött Jézus.
Bújjatok el!
Fújjátok el a gyertyákat!
- Meglepetés! - Meglepetés!
Bassza meg!
A francba, Leonor!
- Meg akartok ölni? - Nem hiszem, hogy túlélem ezt a bulit.
- Áldd meg, Uram... - Meghülyültél, néne?
- Hol van Jézus? - Negyven napot töltött a sivatagban.
De mindjárt jön.
Negyven nap sok idő, édesem.
Miért? Mi a baj?
Felfedezi önmagát. Hagyd már!
Hagyom. Csak aggódom. Elvégre az apja vagyok, Mária.
Tudjuk. Hagyd abba!
- Apa vagyok. Érzem. - Ez az önigazolás...
- Helló! - Jaj, Istenem!
Van itt valami.
Drágám! Te tényleg meghívtad?
Azt akartad volna, hogy ne hívjam meg az apját?
Az apját? Szórakozol velem, Mária?
- József! Egyébként is, lemondta. - Várj! Micsoda?
- Mikor beszéltél vele? - Hát...
- Hát micsoda, Mária? - Nem is tudom... Tegnap.
Tegnap? Hogyan? Egész nap együtt voltunk!
- Mondd el az igazat! - Az idegeimre mész!
- Tényleg? - Az éjjel. Mindegy.
- Tessék? Az éjjel? - Az éjjel.
- Amíg én aludtam? - Igen.
- Jó estét! - Bassza meg!
- Jó estét! Hogy vagy? - Megvagyok.
Hoztam nektek egy kis ajándékot.
- Köszönjük! Nem kellett volna. - Tényleg nem.
- Mindkettőnké! - Hűha! Remek, köszi!
Szép a csomagolás! Tetszik az anyaga.
Nézd, József! Hát nem mondtam,
hogy kéne egy festmény, ami felvidítja a házat?
Ez a családunk. Nézd!
Emlékszem, tényleg mondtad.
- Tessék? Emlékszel? - Udvariassági szófordulat.
Kihallgatod a beszélgetéseinket?
- Ne rendezz jelenetet! - Ez a magánszféra megsértése!
- Visszaélés a hatalommal! - Tetszik!
Igen, tetszik.
- Köszönjük! - Örülök, hogy tetszik!
- Nagyon boldog vagyok. - Szép!
Látod ezt? Félig vagyok ráfestve!
- Ilyen a művészet. - Művészet?
A művésznek nem volt ideje mindenkit lefesteni.
Nem volt ideje? Nagy művész lehet.
- Hogy hívják? - Én festettem.
Nem te vagy a mindenható Isten?
Hát nem maga a tökéletesség?
Aki alig tud befejezni egy festményt.
Sok dolgom volt, József.
Mária! Szórakozik velem!
Barátfülét is hoztam.
De nem igazi füleket! Ennivalót!
- Várj csak! - „Nem igazit!”
- Mária! Kérlek! - Hová lett a humorérzéked?
Ezt még Noé találta ki régen.
Elmondom Jézusnak is, hogy terjeszthesse.
- Érezd otthon magad! - Gyakorlatilag ott vagyok.
- Szórakozik velem? - Tönkre akarod tenni a bulit?
Oké. Figyelj csak! Befejezted a stand-upot?
Befejezted?
Tessék a taps! Mehetsz is!
- Mi folyik itt, srácok? - Fiam!
- Meglepetés! - Meglepetés!
- Te jó ég! - Ölelj meg, drágám!
Hűha! Telt ház van!
Ő senki sem. Menj el! Nem fontos, srácok.
- Jé azt mondta, mindenki aludni fog. - Énekeljek?
- Nem kell, néne! - Olyan cuki! Bejön a szerkója.
- Kinek van szülinapja? - Senkinek. Nekem.
Nem is mondtad, te szörnyeteg! Nem vettem neked ajándékot!
- A hajad is milyen! - Megváltozott.
Ki ez? Nem mutatod be a barátodat?
- Ki kicsoda? - Hát én.
- Orlando vagyok. - Szia!
Mi újság?
Nem kell bemutatkozni. Már megy is.
Hová valósi?
A sivatagba, apa, nem ismered.
- Ezt hogy érted? - A sivatagból...
- Lupita néni! - Ez egy tündér?
- Csak mert a másik sötét volt. - Ne!
- Ne törődj vele! - Semmi baj.
Egyél!
Vigyétek el! Most!
Az én nénikém keveri a leprást a lépes mézzel.
Később majd jöjjön vissza!
Anya! Elmondanád, mi ez az egész?
Honnan tudhattam volna, hogy 40 napot töltesz majd kint?
Nem mondtad! Szerinted ez milyen érzés?
Igazad van, sajnálom! Imádtam a bulit, amit rendeztél!
Bocsáss meg, anya!
Honnan tudtad, hogy ma jövök vissza?
- A bácsikád... - Szia!
- Vitorio bácsi! Hiányoztál! - Hé, bajnok!
- Hogy vagy? - Kösz, jól!
- Szakállat növesztettél? - Tetszik?
- Ja, nagyon. - Ilyen a sivatag.
- Kicsit lazítósabb. - Hagyhatod nőni.
- De miért borotváltad le a mellkasodat? - Hát... az úszás miatt.
- Úszás? - Jézus!
Kedves fiacskám! Nagy fiam!
A fiam, akit 30 éve szeretek és gondozok!
Adok neked ajándékot, kölyök.
Apu csinált valami szépet.
- Hűha! Ez az enyém? - Igen, a tiéd.
- Hogy működik? - Figyelj, fiam!
Figyelj! Csak neked!
Értjük az elképzelést.
- Ez amolyan szép furulya. - Kösz szépen!
Én is hoztam ajándékot. Tessék!
- Próbáld csak ki! - Hűha!
Egy kézzel is játszhatsz. Nézd!
Hűha!
Csitt!
- Jól szól! - Nagyon jó!
A furulyával is menne, József?
Az másfajta.
Az már biztos. Egyszer megtanítalak Beatlest játszani.
- Az meg mi? - Jé!
Imádom a családodat!
Elmondtam Lupitának, hogyan találkoztunk.
- Szerintem nem érti. - Nem kellett volna!
De hát jó sztori!
Egyáltalán nem érdekes.
- Dehogynem! - Nem eszünk inkább?
El akartam mondani, hogyan csináljuk.
Ne!
Azt ne! Megőrültél?
- Miért? - El akartam mondani...
- Senkit sem érdekel! - Hadd beszéljen! Tudni akarjuk.
- Nem tudja, hogy mondja el. - Nem, mi?
- Egy oázisban fürödtem. - Nem tudja.
- Meztelenül. - És azután?
Aztán iránymutatást kértem.
- És ő megadta. - Az már szentigaz!
Alaposan megadtam neki.
Lupita néni!
Áldd meg, Uram...
- Ne öntsd ki! - Ez nem az a dal!
Hagyd abba!
Add ide! Kicsit naiv, nem érti. Add a kezed!
Jézus! Hadd mondjak valamit!
Kényes beszélgetés következik.
Nyugodj meg, töltsd meg a szíved szeretettel, és készülj fel!
- Nézd, nyitottnak kell lenned. - Gondolkozz nyitottan!
- Légy nyitott! - Rendben.
Nagyon nyugtalanít. Oké. Mi a helyzet?
- Fiam... - Igen?
Apád, Vitorio bácsi és én szeretnénk beszélni veled.
Mi folyik itt?
- Ez fontos! - Mi? Mondd ki!
Érzékeny téma. Úgy látom...
Elolvastad a naplómat?
Turkáltál a dolgaim közt? Kinyitom én a te fiókodat?
Nincs semmi a naplómban!
Ez bosszantó! Nincs magánéletem ebben a házban!
Inkább elmegyek!
Csak nekem nem lehet kapcsolatom?
- Jézus... - Talán bűnös dolog álmodni valamiről?
Nem álmodhatok egy társról? Nekem is vér folyik az ereimben!
- Milyen napló? - Nem találtad meg?
- Nem. - Nincs is napló, srácok!
Nincs naplóm! Mit is beszélek?
Gondoltam, jó lenne beszélgetni.
Csak ennyi? Beszéljünk itt!
Itt nem, fiam. Menjünk a szobánkba, kérlek!
- Miért? - Jobb lenne.
- Bemehetnénk? - Orlando! Érezd magad otthon.
Tudod, hogy jól kijövök mindenkivel.
Lupitával máris barinők vagyunk.
És annak a királynak a bizsuja is bejön.
Aranyból van.
Ne viccelj!
Nem hiszem el! És ez milyen kő?
Drágám! Tudod, hogy nagyon szeretünk, ugye?
Édesem! Hadd mondjam én!
Elmondom, hogy...
- Oké. - Erre készülök...
úgy 30 éve, szóval hadd mondjam el!
Jézus!
Azért gyűltünk itt össze, hogy elmondjuk...
- Én vagyok az apád. - A rohadt életbe!
- Mi volt ez? - A kibaszott kurva életbe!
- Tessék? - Tudta, hogy én akartam elmondani!
Úgy is megtudta volna.
De megegyeztünk, hogy én mondom el!
Most mi van? Vitorio bácsi az apám?
- Nincs Vitorio bácsi. Isten vagyok. - El se tudod mondani!
Én teremtettem a beszédet, szivi!
Nagyra vagy magaddal! Semmi tapintat!
- Nézd, fiam! - Mostoha.
Az én fiam, neked mostohafiad.
- Egy távoli apa! - Távoli?
Mindenütt jelen vagyok.
Mellette vagyok, amikor kiveri.
Mi? Ez egyáltalán nem helyes!
- Olyan vulgáris, hogy... - Elég!
Befejeztétek? Már nem tiszteljük egymást?
Anya! Csak hogy tisztázzuk. Vitorio bácsi Isten?
Nincs Vitorio bácsi! Sajnálom!
Csak kitaláltuk, hogy ne zavarjunk össze.
Isten vagyok és az apád.
És József? Milyen rokonságban vagyunk?
József... Hogy is mondjam? Bérapa.
Annyira dühít, amikor ilyen szarságokat mond!
- Amolyan bébiszitter. - Ráborítom a szekrényt!
- Ennyi erővel a falat is köpködhetnéd. - Nyakadra tekerek egy cédrust, te pöcs!
- Halálra fingottam a dinoszauruszokat. - Kapd be!
Akkor te és anya...
- Nem. - Nem?
Semmi sem történt köztünk.
- Semmi. - Semmi.
Kérlek! Semmi sem.
Mármint...
- Igen? - Mármint micsoda?
- Nos... - Nos, mi?
- Már elfelejtetted? - Miről beszél ez, Mária?
- Mit? - Mi volt ez, Mária?
- Be... jutottam. - Mit mondtál, faszfej?
- Ismételd meg! - Hagyd abba!
- Nem ismersz te még engem! - József!
Megőrültél?
- Nyugi, haver! - Mutass némi tiszteletet!
- Beléd is bejuthatok. - Vannak római barátaim!
Mária! Nyugtasd már le Józsit!
- Józsi a faszom! - Józsi!
- Baltanyeleket faragok! - Hé!
- Ne szórakozz velem! - Hé! Elég!
- Most felzaklattad! Boldog vagy? - Nem értem!
Édesem! Harminc évvel ezelőtt
Gábriel arkangyal szólt, hogy megszülöm Isten fiát, és én engedelmeskedtem.
Aztán az apád...
Mármint József, a fogadott apád,
a legjobb ember a világon, szintén elfogadta ezt.
- Isten fia vagyok? - Pontosan.
És most szeretném, ha terjesztenéd az igét.
- Milyen igét? - Az enyémet.
Elmondod valakinek, az két másiknak, azok három másiknak, stb.
Piramisjáték.
Nyugodj meg, fiam! Az életnek tervei vannak veled.
És mi lesz az én terveimmel? Mi?
Az álmaimmal? A hivatásommal?
- Mi lenne az, drágám? - Jó, hogy megkérdezed.
Azért mentem a sivatagba, hogy megismerjem önmagam.
Orlando segített rájönni, hogy...
zsonglőrködni akarok.
- Mi van? - Zsonglőrködni!
Felejtsd el a zsonglőrködést! Szupererőd van.
Hogy érted ezt?
- Hadd... - Mi? Mit akarsz?
Semmit, csak... Ezt nézd!
Kész!
Ez megőrült! Mi a...
- A karod! József! - Mit csináltál?
- Nyugodj meg, József! - Mi történt?
Mit műveltél az apámmal?
Tarts ki! Nézz rám!
- Tarts ki! - Az az én karom?
- Ezt nézzétek! - Istennek népe...
Tedd vissza! Tégy csodát!
Még sosem csináltam ilyet. Bocs, apa!
Nyugodj meg!
Nyugi! Ne...
Szerintem a helyén van.
Kibaszott seggfej!
- Könnyű volt. - Kurvára fáj!
- Ezt én csináltam? - Többé ne csinálj ilyet!
Ha még egyszer megteszed, többé... Megint megcsinálta!
Miért csinálod ezt? József! Tarts ki!
Vigyázz a kezére!
József? Ne!
József!
- Tedd vissza! Fáj! - Mindjárt!
El kellene fordítanom. Nem az erő számít.
Látjátok?
- Nagyon tetszik. - Megmondtam.
Meg kell értened, hogy már Isten vagy.
- Oké, de... - Bármit megtehetsz.
Elmehetek túrázni Orlandóval?
Majdnem bármit.
Drágám! Most már más kihívások várnak.
Nem is tudom. Eddig is tetszett az életem.
Nem igazán vágyom új kihívásokra, anya.
- De hát Isten fiának lenni áldás. - Inkább József fia lennék.
Kapd be!
Józsefnek nincs pénze.
Nincs hatalma vagy tehetsége,
még a közösség sem tiszteli.
Nem szégyelli a korlátait, de hagyja, hogy az legyek, aki vagyok.
Kösz, bajnok! Én is szeretlek.
Volt valaha választásom az életben?
Vagy azok döntöttek helyettem, akik rám se néztek?
Jézus! Tudom, hogy ezt most nehéz feldolgozni,
de az életed felsőbbrendű célt nyert.
- Gondolkodnom kell. - Hagyjuk magára!
- Oké. - Gyere!
- Menjünk! - Oké.
Menjünk! Jézus el akar tűnődni ezen.
- Menjetek hát! - Egyedül akar lenni.
Igen, de az én esetemben nincs különbség.
- Magára „hagyom”. - Hadd beszéljek vele!
Hé!
- Jaj! - Bocsáss meg, fiam!
- Kicsit elbambultam. - Bocs!
Tudsz úgy csettinteni?
Emeld fel a kezed! Add ide a kezed!
Srácok! A víz borrá változott!
- Köszönöm, fiam! - József!
- Hallod ezt? Mi ez? - Hallom.
Isten nagyon jó
Hét nap alatt megteremtette a világot
Azután valamikor
Vízbe fojtotta a gyerekeit
Megteremtette Ádámot és Évát Akik dugtak egymással
Ha csak egy család volt Hogy kerülünk mi ide?
Hagyjuk a részleteket Csak hinni kell
Isten mindenható Bár nem sok értelme van
Jézus Krisztus, az elsőszülöttje Olyan izgalmas fiú
A sivatagi forróságban Láttam mekkora a... hatalma
- Csodálatos! - Bravó!
Köszönöm!
A rímeken még dolgoznom kell. Lesz ez jobb is.
Később még énekelek valamit.
Írtam egy nagyon vallásos dalt a férfiesőről.
- Tetszeni fog. - Biztos.
- Együnk! - Együnk!
Együnk!
- Ez nem a vacsora volt? - Ezen tudsz játszani?
Ezt... használhatom éknek. Billeg a klaviatúra.
József! Hasznos alkotás!
Srácok! Ő itt Thelma.
Sziasztok! Elég nehéz volt idetalálni, de sikerült, és itt vagyok.
- Ki az a Thelma? - Egy barát.
Egy barátom.
- Ki kér kóstolót? - De előre fizetsz!
Nem mondtam, hogy szépen öltözz fel?
- Szépen öltöztem. Ez rendes ruha. - Biztos fázol.
- Nem, még melegem is van. - Ne, jó így!
- Pont jó vagy így. - A hálószobában te sem fáztál.
- Mária. Örvendek! - Pontius egyik lánya?
Nem! Mária a születésnapos fiú anyja.
Ő az anyja, az ő háza.
Anya? Gratulálok!
Nagy lóvét húzhattál.
Hogy érted ezt?
Csak az ájtatosságunkat dicséri.
- Mária szűz, úgyhogy kérlek... - Szűz?
- Beavatást szeretne? - Rád bízom.
- Megoldom. - Gyere csak! Beszélni szeretnék veled.
A jutalékom 30%. Van habzó bor?
Igen, van borunk.
Leonor! Tessék!
Jézus apja vagyok.
- Király! - Egyedi bútorokat készítek.
Ha kell valami, csak kiálts!
Csitt! Persze, hogy nem prostituált!
- Csak éhes. - Vagy kurva, vagy egy strucc.
- Melyik? - Csak valaki,
aki nem akarja, hogy elnyomják ebben a szexista rendszerben,
- amiben élsz. - Valóban?
Mondd meg neki... Te jó ég!
...hogy ma tartsa be a társadalmi szabályokat!
Nézd! Menyhért!
Olyan zsarnok vagy!
- Tényleg? - Az vagy.
Minden barátnőmet kritizálod!
Pofán leszel verve!
- Thelminha! Gyere csak... - Habzó bor!
- Itt az enyém! - Ezt kóstold meg! Édes.
- Ki tett mazsolát a rizsbe? - Én!
Mindent én főztem.
- A pulyka szegfűszeges. - De miért, József?
Alma egyenesen a kertből a burgonyasalátába. Nagyon finom!
És idén nincs csokitorta, emberek!
De miért? Mert a meglepetés egy diótorta
három réteg lédús szilvával és rummal...
József! Tudod, mit? Máson ne változtass!
Ne már, Boldi! Kóstold meg a kandírozott gyümölcsöt!
- Imádtam! - Tényleg, Orlando?
Igen! Ezekről meg csak a koriander hiányzott.
- Elfelejtettem! De van. - Szórd rá!
Mária tudja, hol van. Hová lett Mária?
- Nem Jével van? - Lehet.
- Ez meg mi? - A rendező felejtette itt.
- Teszek rá koriandert. - Nem kell!
- Bízz bennem! - Titkos Télapózzunk!
Jó ötlet, Mária! Titkos Télapózzunk!
Az enyém Boldizsár.
Nem mondhatod meg, néne!
Kitalálósdi lesz?
Ó! Lupita néni percei meg vannak számlálva.
Srácok! Nem hoztam ajándékot, de adhatok egyórás kupont.
Mondjuk, leszek a te Titkos Télapód!
Király buli, mi?
- Ez csak füstölő. - Én vagyok az, Mária.
Ezek jó fej emberek.
Láttad valahol Józsefet?
Na? Láttad?
- Menekülsz előlem? - Mutass tiszteletet!
- Mikor, Mária? - Mutass tiszteletet!
Nem vagy zugbagós, ismerlek.
- Gondoltál rám, mi? - Ez az én házam, Vitorio!
Imádom, amikor így nevezel, hogy bosszants.
Hagyd abba, Vitorio!
Imádom a jászol- és kecskeszarszagot!
- Hagyd abba! - Teremtettem egy nagy botot.
- Érzed? - Igen.
És Noé így rakta be az állatokat a bárkába!
Jó sztori, Istenem!
Keresünk egy...
Mindenkit keresünk!
Nem Menyhérttel jöttél?
Igen, Menyhérttel. Arra gondoltam...
hogy ott lehet a bokorban.
- Senki sem jött ki a házból. - Azért én megnézném.
Miért?
Hűha! Dohányszagot érzek.
- Ott van! - Igen?
- Arra! - Ott van.
Ott láttam az árnyékban.
- Kész őrület! - Tudom, oké?
- Menjünk el innen! - Mit csinálsz?
- Szökjünk el! - Hagyd abba!
Az emberiség romlott, akár ki is nyiffanhat.
- Nos? - Nem.
Építek egy hotelt a tengerparton. Saját üzleted lesz.
Nem lehet.
Bármit megtehetsz. Harminc éve várok erre.
És ha Jézus nem fogadja el?
Találok másik idiótát.
- Bárki lehet a főnök. - Hadd beszéljek vele!
- Elmenjünk egy másik bolygóra? - Hagyd abba, Vitorio!
- Menjünk a Marsra! - Hagyd abba!
- A Jupiterre. - Kérlek!
- Vagy az Uránuszra. - Muszáj suttognod?
- Az Uránusz messze van és forró. - Ne beszélj így!
- Melegen tartalak a szakállammal. - A hangod.
Tudod, mire képes.
Nem kell használnod ezt a hangot.
- Hagyd abba! - Mi a baj?
Hagyd abba, Vitorio! Megőrültél?
- Mária! Bonyolítod az életemet. - Te megőrültél!
- Megszédítesz. - Mi folyik itt?
Megőrjítesz, Mária!
- Hagyd abba! - Teremtettem még egy botot. Érezd!
- Mária! - Jaj! Ez József!
Ez József! Jön!
Menj! Még meglát együtt!
Mária?
Hol van ez a nő?
- Megvakítsam? - Hagyd abba!
- Gyors lesz. - Állj!
Vagy sántítson? Az most divatos.
- Minden sarkon van két sánta. - Esetleg...
- Mindjárt! - Elég! Megőrülök tőled!
- Megígéred, hogy átgondolod? - Előbb beszélek Jézussal.
Olyan férfit érdemelsz, aki értékel.
- Jól van, engedj el! - Menj!
Te jó én!
- Segíthetek? - Elnézést!
- Hová mész? - Itt lakom.
- Jézus pihen. - Tessék?
Kimerült. De majd szólok, hogy jöttél.
Oké? Viszlát!
- Az anyja vagyok. - Tudom.
- Hagysz üzenetet? - Ne szórakozz velem, oké?
Ismerem a fajtádat. Olyat is ismerek, aki az apával megöleti a fiát.
- Mária, ugye? - Neked Mária asszony.
Inkább Mariskának hívlak. Jé fáradt, Mariska.
Az a 40 nap a sivatagban kábító volt.
Sok mindent tett, amiről nem is tudta, hogy képes rá.
Hagyjuk pihenni, jó, Minnie?
Először is, „Minnie” a seggem.
Oké? Igen. Ez az igazi Mária.
Ez az igazi gyilkos Mária, aki a kígyó fejére lép.
Nem adom oda a fiamat egy sivatagi koldusnak.
- Nem koldulok, hanem önkénteskedem. - Megmondom, mi lesz.
Bemegyek a szobába,
vagy a következő önkéntes melód egy civil szervezetnél lesz,
és a Holt-tenger mélyéről kell majd felhoznod a rohadó golyóidat.
- Jesszusmaris! - Elnézést! Köszönöm!
Milyen agresszív!
Jézus! Bezártad?
- Valószínűleg. - Sohasem zárja be az ajtót.
Hadd repüljön a madárkád, Minnie!
Jézus!
Alszik. Biztos a teától.
- Milyen teától? - Összezavarodott.
Azt mondta, meg kell tisztítania a gondolatait,
ezért főztem neki egy teát.
- Milyen teát? - A konyhádban volt eldugva.
- József zöldhályog-teáját adtad neki? - Erős?
Mennyit adtál neki?
Jézus szomjas volt, szegény. Mindet megitta.
Drágám?
Ez a tea nem használ.
Anyu vagyok, kicsim!
- Drágám? - Orlando!
- Az életnek más tervei vannak. - Az életed felsőbbrendű célt nyert.
Gondolkozz nyitottan!
Ez egy tündér?
Vajon Jézus hogy bírja majd, hogy Isten fia?
Bármit megtehetsz.
Hol vagyok?
A saját fejedben vagy.
Ti meg kik vagytok?
Mind átmentünk ezen a dilemmán.
Buddha vagyok, és ő Síva.
- És te ki vagy? - Majd Tom Cruise elmondja egyszer.
És ő itt Jah, de nehéz beszélni vele.
Ennék egy kis babot, ha van.
És ott van Allah. Nézd!
Allah mindjárt visszajön, ugye?
Igen, kicsit félénk.
Neked nem négy karodnak kéne lennie?
Basszus! Agnaldo!
Pillanat! Jövök! Bocsi! Máris!
Egy pillanat. Bocsi! Ebédszünetet tartottam.
Üdv mindenkinek!
- Helyedre! - Nyugalom!
Jézus! Istennek lenni nagyon jó móka.
- De más terveim vannak. - Mint mindenkinek.
Szerinted ide akartam jönni kékre festve, Agnaldóval a hátam mögött?
- Nekem sem szórakoztató. - De miért én?
Az elfojtott harag olyan, mint izzó szenet fogni, hogy hozzávágd valakihez.
- Megéget. - Ne már, Buddha!
Most mi van?
Ha nem tudod a választ valamire,
mindig kitalálsz valamit, amitől okosnak látszol!
Pedig nem tudsz semmit.
- Nálad többet tudok. - Mi az élet értelme?
Nos, az élet értelme...
egy levél, ami sodródik a folyóban,
amiben nincs víz, nincs partja, csak...
Ezek a röhejes klisék csak a híveidnél működnek.
- Itt nem, drágám. - Valld be, hogy nem tudod!
Ehetnénk egy kis fagyit.
- Srácok! Maradjunk a tárgynál! - Jézus! Mitől félsz?
Attól, hogy elbukok, mert félreértelmeznek.
Akkor írj le mindent! Senki sem fogja félreérteni.
- De tényleg én vagyok erre a megfelelő? - Lazíts már, haver!
Az emberek naivak. Szó szerint bármiben hisznek.
Nézz rám!
- Nézd meg Sívát! Vagy a fickót! - Kérsz egy slukkot?
Szerintetek el kellene fogadnom?
Szerintem ez egyszeri lehetőség, haver.
Köszönöm! Tisztábbak lettek a gondolataim.
Ez az, Jézus!
Tanulj tovább, és...
- Mi a fene van? - Ki nem állhatom!
- Elég! - Mi a baj?
- Ezt nem bírom! - Csak azt mondtam...
Kibaszott idegesítő!
Mindenki nyugodjon le! Erre semmi szükség.
Elmegyek.
Adj egy ötöst!
- A másikra is? - Hé, tesó!
Tudtad, hogy egyszerre leszel atya és fiú?
- Kemény cucc, tesó. - Ne is törődj vele! El van szállva.
Totál be vagyok tépve!
Hol vagyok?
A francba!
A fenébe!
A festmény címe: Isten új fiának keresztelője.
- A francba! - Nem?
- Megint? - Nem hiszem el.
- Ezúttal menni fog. - Biztos?
Sokszor próbáltad már...
Amúgy a burgundivörös kicsit...
Tudjátok, mit? Elegem van.
Meg is vagyunk.
Téged megkeresztellek, így, és végeztünk.
Hála Istennek!
Mi folyik itt?
- Jézus! - Köszönöm, Uram!
Visszatért!
Tudtam, hogy visszajössz.
- Úgy örülök! - Honnan vissza?
Egy egész hétre eltűntél.
Csak öt percnek éreztem.
Mondtam, hogy József teája erős.
Azt hittük, feladtad a küldetésedet.
- Nem, csak gondolkodtam rajta. - Jé! Nyugi!
Elmondtam nekik, ki vagy valójában.
Elmondtam, milyen vad vagy. Egy rosszalkodó kis bakkecske.
Néha túlságosan is rossz...
Nézd, Orlando...
A napkeleti bölcsek segítettek.
És tökéletesen igazad van, senki sem dönthet helyetted.
Orlando áldás ennek a háznak.
- Hagyd már! - De tényleg!
Add elő megint azt a stand-upot rólam, amikor Ábrahámmal megöletem a fiát!
Legyen! Idefelé jövet
összefutottam Ábrahámmal, akinél balta volt.
- Odaszóltam: „Ábrahám!” - Ezt ismerem.
Nem ő írta. Ellopta valaki poénját!
- Jézusom! - Azért jöttem, hogy elmondjam...
Jé! Csitulj le!
- Mi van? - Elkéstél. Most már én vagyok Isten fia.
Visszamehetsz Józsefhez.
Orlando!
Inkább hívj Lucifernek!
- Azt a kurva! - Hívj Lucifernek!
Olyan könnyű volt téged megkísérteni a sivatagban, Jézus.
- Ezt hogy érted? - Elég volt egy pillanat.
El se hiszem, hogy egész idő alatt valaki más voltál.
Kihasználtál, tesó?
Hittem benned, haver.
Igazinak hittem mindent.
Különlegesnek hittem magam.
De nem vagyok az. Csak kihasználtál.
Toxikus vagy, tudod?
Te selyemfiú!
- Lucifer! Megparancsolom... - Ki innen!
Istenem!
Hűha! Bejön ez a hatalom!
Véged van, nagypapi!
Isten ideje lejárt.
- A fia veszi át a helyét. - Mondom, vállalom, ha...
Elvettem a hatalmát. Én vagyok a fia.
Ki szeretne first lady lenni?
Fúj!
Nem igazán találom... Hé!
Veszed le a kezed a feleségemről!
Az Istenit!
Ismét naggyá teszem a világot!
Eljött a bosszúm ideje.
- Most már eljátszhatják a L'ecsót. - A keresztapáim!
Fiam! Nem tudom, mi történt velem.
Csak te menthetsz meg minket.
Orlando!
Mehet simán vagy durván.
Nézz csak rá!
Ez most komoly? Hal?
Bocs! Még tanulok.
Mária! Hozz egy kis kenyeret!
Mutatok néhány komolyabb trükköt.
Istenem!
Hasztalan az ellenállás, Jézus.
Kicsi vagy te ahhoz, hogy harcolj ellenem.
Tarts velem!
Uralkodjunk együtt a világon!
Senki nem állíthatna meg bennünket.
Mutatok én neked trükköket!
Ne is próbálkozz! Azt csinálok veled, amit akarok.
Ez az. Forogj!
Pörögj, forogj, és állj!
És most a Macarena jön!
A kezedet a fejedre, úgy!
Twerkelni is tudsz? Menj le teljesen!
Megy ez, királynőm!
Rendben. Csináld!
Ez az!
És most limbózz, gyerünk!
Úgy! Hadd lássam!
Jól van. És most féllábon!
Menekülj a sárkány elől! Hol van?
Ott van! Futás!
Te vagy a hobbit! Hozd az Arkenkövet!
Be a barlangba, és menekülj a sárkány elől!
Tüzet köp rád! Le a földre!
Felállni! Fogd a követ! Menj be a barlangba!
És... ennyi! Elfáradtál.
Gyere, Mária! Táncolj!
Táncolj még!
Egerek! Minden tele van egérrel!
Fiam! Közöttünk jár.
Orlando... Igazad van.
Tudom.
Isten ideje lejárt.
Így van.
És csak egy fia lehet a Földön.
Szeretem az okos embereket.
És az a fiú...
Bárhol lehet.
Ezt meg hogy érted?
Közöttünk jár.
Nem igazán tudlak követni.
Isten mindenhol ott van.
Ott fekszik törött derékkal.
De belül is ott van mindenkiben.
Még benned is.
Hogy értve? Nem igazán...
Nem?
Ez meg mi?
Mi van? Hová lett Jézus?
Felejtsd el! Elment. Gyáva alak.
Tudja, hogy nem...
Tudja, hogy...
Úgy érzem... Tudja...
Ehettem valamit, ami nem tett jót.
Csak egy kis gyomorgörcs.
Baszd meg!
- József! - Mária!
- Jól vagy? - Igen.
Nézz rám!
Mi történt?
Istenem, Boldizsár!
Ez lekvár?
Egereket láttam mindenhol.
Hová lettek?
Érted már, miért van rád szükségem?
Igen, apa.
A gonosz mindig visszatér.
Hihetetlen.
- Jól vagy, Jézus? - Jól, anya.
Hess! Menj innen!
Örülök, hogy elfogadtad a küldetésed, fiam.
Még nem fogadtam el, apa.
Hogy érted ezt?
- Most mondtad, hogy megérted. - Igen, de nem fogadtam el.
Nem biztos, hogy kész vagyok mindent elengedni.
Egyébkén sem illik hozzám a dolog, tudod?
Nem igazán értek egyet a módszereiddel.
Az apa ölje meg a fiát a vicc kedvéért?
Kővé változtatni egy várost, miután mindenkit megölsz?
Egy hónapig fogva tartani Jónást a kurva bálnában?
Ez nem helyes.
A zsonglőrködés jobban bejön, meg a gyöngyfűzés, a zene,
a költészet...
Tudom, hogy más a stílusunk.
Néha túl messzire megyek a tréfáimmal.
De hallgass meg!
Most lettél 30 éves, ugye?
Mi lenne, ha egy hároméves gyakornoki állással kezdenénk?
- Így is lehet? - Persze.
És ha 33 leszel, és nem akarod folytatni,
akkor találok mást, és te mehetsz költészkedni,
zenélni, meg minden.
Várj! Ez komoly?
Ha három év múlva meggondolom magam,
minden lehet megint úgy, ahogy volt?
Persze. Három év múlva szabad lehetsz.
Megígéred?
Isten vagyok. Nem hazudok.
Oké. Egy feltétellel.
Mi lenne az?
Ki akarok választani tizenkét férfit követőnek.
Értem.
Ugye tudod, hogy nem kell tizenkét férfinak lennie?
- Nők is lehetnek. - Tudom,
de fejben már megvan a tizenkét srác.
- Hát persze. - Srácok! Mi történt?
- Kurva anyád! - Mi a fene?
Meghalt.
Baromira beszartam tőle! Előugrott a semmiből!
Erre semmi szükség. Pont erről beszéltem.
Fel tudod támasztani.
- Ott mintha égne valami. - Hol?
Mária! Gyere velem!
- Nem lehet. - Gyere gyorsan!
Ebben a házban gyorsan terjed a tűz.
Egy lányt is szeretnék tőled.
- Mi gyulladt meg? - Semmi. Hagyd abba!
- Mi van? - Semmi.
Annyira hiábavaló.
Így, ni.
- Búcsúzz el anyádtól! - Viszlát, fiam!
Szia, anya! Kösz mindent!
Szeretünk, fiam.
- Szia, néne! - Isten veled!
Bocs a rendetlenségért! Hűha!
A mennybe megyünk?
Ja, ez? Nem. Galileába megyünk.
Csak szeretem a drámai kilépőt fényhatásokkal, meg minden.
A szegények imádják az ilyesmit.
- Uram! - Tessék, József?
Beszélnék vele.
Hallgass meg, Istenem!
Nagyon éretlenül viselkedtem,
amikor feleslegesen összevesztünk
Mária és Jézus szeretete miatt.
Bocsánatot szeretnék kérni.
Arra gondoltam, hogy...
lehetnénk barátok.
Persze.
- Barátok? - Barátok.
- Mehetünk? - Ezt miért kellett?
- Csak kezet fogtam. - A karom!
Kibaszottul fáj!
A feliratot fordította: Habony Gábor